EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du flydde till Brasilien.
Jag flydde inte.
Fru Monaco grundade ett initiativ för att hjälpa föräldralösa barn i Brasilien
Det heter "Nova Vida".
Du åker dagen efter din mans begravning?
Ja. Jag behövde åka.
För att känna mig användbar.
Du får inte röka här.
Och inte ljuga.
- Jag ljög inte. - Inte?
Och det du sa senast?
Dr Guerra, det är sent.
Jag vill förstå varför ni hållit kvar min klient
så kom gärna till saken.
Var befann ni er, natten då Angelica Petroni dödades?
PROCESSEN
DEN 18 DECEMBER
NIO MÅNADER SENARE
-God morgon, Nicola. - God morgon.
Tack.
Hej.
-Hej. Hur mår du? - Jag mår inte.
Du bär dem imorgon.
Storleken borde vara rätt.
Jag avskyr den.
Den ser ut som mitt hembiträdes.
Jag ville ha dem som ger tur.
De tog dem när du kom hit.
Du får dem när du går.
Linda, det här är inte bra.
Vi börjar i morgon.
Du kan inte gå till förhöret med den uppsynen.
Du måste vara lugn, fridfull...
redo att möta dem.
Toppen, tack.
Toppen?
Hur ska jag vara lugn
om du inte lyckats ge mig husarrest på nio månader?
Jag har försökt, men det är svårt.
Det beviljas nästan aldrig vid mordfall.
Jag läser tidningarna.
Jag ser sändningarna, återskapandet.
De har redan bestämt sig.
Jag är monstret, så är det.
Nej, Linda, sanningen finns inte.
Det är den falska saken som byggs i rätten
och som får ut dig eller håller dig kvar.
Jag tog med en överraskning.
Du måste vara redo.
Tills idag, har vi studerat.
Nu kan spelet börja.
- Får jag komma in? - Vad gör du här?
Jag ville bara önska dig lycka till.
ÅTGÄRDER FÖR LINDA MONACO UTREDNINGAR GER NYA BEVIS
Dödade hon henne?
Inga tvivel?
Jag hade alltid det när jag var åklagare.
På kvällen före varje rättegång,
sa jag god natt till din mor, låste in mig på kontoret
och granskade hela fallet.
Listan på alla vittnen.
Var och en av dem är som ett kapitel i en bok, vår historia till domarna.
För att övertyga dem,
måste man ordna kapitlen i rätt ordning.
Man hoppas att ingen ändrar sin version.
Och när det är försvarets tur,
att de inte kommer på en bättre historia än din.
Jag brukade vara uppe hela natten.
Rättegången är omständlig, men anklagelsen är tydlig.
Jag har bra vittnen, materiella bevis. Jag har motivet.
Jag är glad att se dig tillitsfull.
Den här rättegången är viktig för dig.
Du har lärt mig att alla är det.
Nej, den här måste vara viktigare än resten.
Den fick dig att välja bort ett äktenskap.
Går det inte att rädda?
Nej. Giovanni är borta.
När hörde du av honom senast?
Snälla, pappa.
Jag följer dig ut.
Jaha. Den är fortfarande här.
"Känner du till landet där apelsinerna blommar?"
Som var citroner?
Hej då.
Jag kommer att stötta min klients sanning och oskuld,
trots allt som journalisterna redan har skrivit och sagt,
som om domen redan avkunnats.
Så, du är övertygad om Linda Monacos oskuld?
Absolut, ja.
Vet ni om åklagaren har avgörande bevis?
Enligt dokumenten som presenterats,
finns det inget att oroa sig för, så vi tar fallet...
Du kan göra en sak.
Hon dog natten mellan den 3-4 mars...
Hon liknade en ängel som barn.
Medlidande har också sina lagar.
Hon ville träffa dig. Hon hade kommit till dig.
Du borde ha träffat henne för att förstå,
för att känna hur viktigt det var för henne att känna till sina föräldrar.
Om du hade sett henne i ögonen...
hade du förstått att medlidande också har sina lagar.
Du kan göra en sak.
Ta reda på vem odjuret är som dödade henne.
Alla reser sig.
Assize-domstolen kommer in.
Domare Umberto Ventura leder förhandlingarna.
DEN 19 DECEMBER FÖRSTA UTFRÅGNINGEN
God morgon, allihop.
Vi ska övertyga dem om att du inte gjort nåt.
Åklagare Guerra, rådgivarna Arrigoni och Barone.
Ni vet att jag inte drar ut på saken.
Jag gillar att gå rakt på sak,
så jag hoppas att ni följer mig på den vägen.
Monarken har talat.
Ventura hatar divor, kom ihåg det.
...har registrerats inom angiven tidsram.
Åklagarmyndigheten och försvarshögskolan, ni vet allt.
Vi vet ingenting, så förklara lite om vad som hände.
Åklagare Guerra, fortsätt med din inledande rapport.
Tack, herr ordförande.
Ett ungt offer.
En ung och vacker flicka
och en svarande med ett viktigt efternamn.
Omständigheter som väckt stor, till och med morbid, nyfikenhet.
Det har pratats mycket om rättegången.
Men vi behöver inte många ord.
Det här är ett brott motiverat av hat och hämnd.
Fruktansvärda känslor, men inte så förblindande
att den anklagade inte kunde agera med berått mod.
Åklagaren kommer visa hur Linda Monaco
kallt har beslutat att döda Angelica Petroni,
medveten om att ännu ett liv släcks:
Barnet som Angelica bar på.
Angelica hade ett stort hjärta.
Ett hjärta som var naivt,
som fick henne att hamna i ett smutsigt spel,
som hon desperat ville befria sig från...
innan Linda Monaco
förhindrade henne, på värsta sätt,
att lämna mörkret och återvända till ljuset.
Hon slaktade henne.
Utan att tveka...
och utan att visa nån ånger efteråt.
Tack. Jag är klar.
Advokat Barone, det är din tur.
Herr ordförande...
jag följer ert råd och går rakt på sak.
Angelica Petroni dog natten...
mellan den 3 och 4 mars i år.
Slut.
Slut. Det är allt.
Slutet på ett liv...
men även slutet på all visshet.
För att den här döden är det enda faktumet här. Det enda.
För övrigt har vi bara en lång rad med brister.
Även om åklagaren har draggat i kanalerna,
finns det inget mordvapen.
Och platsen och dödsögonblicket är endast teorier från åklagare Guerra.
Som, efter att ha begått ett tragiskt misstag,
anklagandet av en oskyldig
som sen tog sitt eget liv,
istället för att tygla sin dödliga ilska,
har beslutat att hitta en annan förövare.
Utredande på endast ett sätt:
Med fördomens skygglappar.
Och med försummande av det faktum att offret
hade ett liv fullt av hemligheter och att det kunde vara nån annan
som dödade henne, inte Linda Monaco,
som förklarar sig oskyldig
med uppriktighet och kraft.
Jag ska kämpa för att garantera frikännandet hon förtjänar
och återställa det anklagande slottet
till sin ursprungliga form:
En hög med sand.
Inspektör Savini, du är kriminalteknikern som analyserade fotona.
Kan du förklara bilderna för domstolen?
Ja. Offret, Petroni Angelica, arbetade som värdinna på en fest på Palazzo Te,
kvällen den 3 mars.
Man identifierade 171 gäster som närvarande på festen,
och 678 foton togs från deras mobiler
och från fotografen som ansvarade för att dokumentera kvällen.
Vad är första relevanta data?
Att både offer och den tilltalade var på platsen.
Här ser vi Angelica Petroni med en annan värdinna, Silvia Orrico.
Linda Monaco var i sällskap med två vänner,
Anna Manfredi och Lavinia Belei.
Tiden är densamma, med en skillnad på 33 sekunder.
Klockan är 23,53.
Dessa två foton togs en minut senare,
av två andra mobiler,
och diagrammet visar offrets och den tilltalades positioner.
Vektorerna representerar blickarnas riktning,
rekonstruerat utifrån en analys av deras ansikten.
Titta.
Det utbytet av blickar är början på slutet.
Hon kan inte kommentera vittnenas bevis.
Han har rätt.
Angelica Petroni gick iväg,
som om hon inte kunde se mer på sin älskares fru.
Det här är spekulation.
Varsågod, fru åklagare.
Inspektören, hade Angelica några personliga saker med sig?
Kollegorna pratar om en ryggsäck hon alltid bar på såna här kvällar.
- Har ryggsäcken hittats? - Nej, ingenstans.
Är det därför rimligt att tro att Angelica lämnade byggnaden
med tanken att inte komma tillbaka?
Och att den som dödade henne, fick hennes ryggsäck
att försvinna med hennes saker. Hennes mobil, plånbok…
Ja, det är rimligt.
Senast efter 18 sekunder,
ser vi att svaranden lämnade soffan där hon satt
och elva minuter senare hade fru Monaco återvänt med sina vänner.
Kl. 23,54, kl. 00,05.
Elva minuter.
Det räcker för att utföra ett mord i Palazzo Tes trädgård.
På de här bilderna ser man en av de två fiskdammarna
i Palazzo Tes trädgård,
ett område som var stängt för allmänheten den dagen
och endast avsett för personal och catering.
Dammvattnet rinner ut genom kanalerna man ser,
flödar under Mantua och hamnar i Mincio.
Hittade vetenskapsteamet spår av offret utanför byggnaden?
En bit av hennes klänning trasslade in sig i filtret där.
Vi kan därför säga att det är troligt
att Angelica slängdes i vattnet där,
i en av de två dammarna på Palazzo Te.
Ja, och ännu ett tecken på
att offret aldrig lämnade parken,
när hon lämnat festen, är hennes skoter som står kvar där.
Tack. Jag är klar.
Du kan fortsätta utfrågningen, advokaten.
Bra show.
Med stor effekt.
"Utbytet av blickar."
"Början på slutet."
Vill du förhöra åklagaren?
Är du inte rädd att inspektör Savini känner sig försummad?
Nej, för Guds skull. Här är jag.
Kan du berätta hur exakt man kunde
- avgöra blickarnas riktning? - Med en noggrannhet på 94%.
Så, svaranden och offret kanske såg på varann. Det är inte säkert.
Jo, till 94%.
Det är inte säkert.
Med många gäster som stod i vägen, som en barriär.
Man kan inte dra den slutsatsen från fotona vi sett.
Inte heller tvärtom.
Vi vet inte om det var fri sikt.
Men låt oss anta att blickar utbyttes.
Den ena visste att det här var hennes älskares fru.
Den andra visste att det var hennes mans älskare.
Det hade varit konstigt att inte se på varann. Vad tror du?
Inspektören kan inte vittna om parternas avsikt.
Självklart inte.
Finns det några bilder där Linda Monaco går ut?
- Nej. - Nej, det finns inga.
Jag ska vara snäll och inte bestrida dr Guerras slutsatser
om att Angelica Petroni dödades utanför palatset
och kastades i en av dammarna, som hon säger.
Men i fråga om resten... Elva minuter, säger dr Guerra.
Mordet begicks på dessa elva minuter.
Men varför?
Jag förstår inte frågan.
Rättsläkaren säger att döden inträffade inom en sextimmarsperiod.
Angelica Petroni kan ha dödats vid midnatt och en minut,
vid midnatt och trettio, vid kl. 01,00, eller när som helst
fram till kl. 06,00.
Som man redan har förklarat är det osannolikt att offret
lämnade parken efter att ha lämnat festen.
Okej. Men vem dödade henne?
Vem fick Angelica Petroni att lämna festen?
Det är frågan.
Dessvärre, vet jag inte svaret,
men åklagaren låtsas bara veta det.
Och om jag också låtsades hålla med de elva minuterna
som tidpunkten för mordet, kvarstår problemet.
Eftersom de berömda elva minuterna representerar bristen jag nämnde tidigare.
Elva minuter av ett svart hål.
Av fullständig okunnighet om händelserna.
Av tomhet.
Och det finns inte ett bevis som fyller det.
Jag är klar.
Herr Colombo, du bor i Viale Isonzo, nära Palazzo Te, eller hur?
På nummer 44. Andra våningen.
I förhöret den 2 april,
sa du att du hörde nåt på kvällen den 3 mars.
Vill du berätta vad?
- Kom hit, bitch. - Vad fan vill du?
Sen gick jag över gatan och åkte hem.
Kom igen. Vi går.
Minns du vilken tid det var?
Jag går alltid tillbaka vid midnatt. Jag är en vanemänniska.
Rösterna, då.
Kan du beskriva dem bättre? Var det gamla eller unga kvinnor?
En ledande fråga.
Jag försöker göra mig förstådd.
Du föreslår ett svar.
Herr Colombo, svara.
- Den ena var ung, den andra äldre. - Underbart, ett hörande vittne.
Sluta störa, rådgivare Barone.
En var yngre, en mer vuxen.
- Jag ska förringa honom. - Klar.
Det är din tur.
Herr Colombo,
ursäkta mig, men hur gammal är du?
Jag fyller 84 i januari.
- Vattuman. - Vad sa du?
Inget. Jag trodde att vi hade nåt gemensamt.
Och ursäkta mig, med all respekt... Har du några hälsoproblem?
När det regnar, lite artrit.
Och ser du inte glasögonen jag har på mig?
- Kom hit, bitch. - Vad fan vill du?
Vad fan vill du?
När du hörde bråket, såg du även kvinnorna?
- Nej. - Kanske för att det var mörkt
och din syn inte är som förr?
Eller kanske för att kvinnorna inte var offret och den tilltalade,
men vem vet vem. Förutom synen,
har du bra hörsel?
Jag är som en jakthund.
Så pass att du kan urskilja två röster på 100 meters avstånd
och tillskriver åldern på två osynliga kvinnor
och behålla minnet i en månad,
när polisen äntligen identifierade dig som vittne?
"Jag ska förringa honom."
Ursäkta?
Du sa så till din kollega. Jag hör dig, vet du.
Är det sant, advokaten?
Ska vi be advokat Arrigoni bekräfta?
Hjälp din kollega ur det här dödläget.
Har herr Colombo verkligen hörsel som en jakthund?
Han sa så.
Ord för ord?
- Ja. - Grattis.
Vi kanske fyllde ut lite av tomheten.
Vi fortsätter kl. 14,30. Nu är det lunchrast.
Vad? Skulle jag ljuga?
Hur var din relation med Angelica Petroni?
Jag var hennes bästa och enda vän, tror jag.
- Hej. - Hej.
- Hur mår du? - Jag mår bra.
Kom.
Berättade hon att hon hade en relation med Claudio Cavalleri?
Ja.
Ja, och närAngelica såg Linda...
Vänta, jag frågar dig det.
När Angelica Petroni såg Linda Monaco, vad hände då?
Jag såg att Angelica blev orolig, lämnade sin post och gick till baksidan,
som är stängd för allmänheten.
Sista frågan. Silvia…
"Vad gjorde du då?"
Först ringde jag, men hon svarade inte.
Sen, efter ett tag, letade jag efter henne och...
Men jag hittade henne inte så jag gick hit...
och såg ut genom pelargången...
Vi kanske ska undvika att sticka en gaffel i...
Nej, jag menar, det tog mig en månad att bygga den här i 1:125-skala.
Gå och rök en cigarett, Andreoli.
Visst.
Men låt oss undvika att använda det som matbord bara.
Jag tog med några bakverk.
Tack.
Vi är klara. Bra jobbat.
När är det min tur?
I januari. Vid nästa utfrågning.
- Vad gör du på ledigheten? - Åker hem.
- Okej, hej då. - Hej då.
- Hej då.
- Så söt. Dokumenten du bad om. - Tack.
Du gillade henne.
Jag vet att du besökte henne ibland.
Hon är ensam här.
Jag minns hur livet är när man studerar långt hemifrån.
- Det är kul. - Utan referenspunkter.
- Furlan vill träffa dig. Med De Luca. - Okej.
- Hur hanterar vi Massimo Lorenzi? - Han är vittnet vi missade.
Linda Monaco ringde sin far kl. 00:02
på mordnatten. Direkt efter, ringde Gabriele Monaco
Massimo Lorenzi, sin säkerhetschef
som dömts för utpressning och överfall. Varför?
Din teori är att han skickade honom för att kolla?
För att se om Linda lämnat några spår?
Det är väl logiskt? Om vi hittar Lorenzi, stänger vi cirkeln.
Han kanske vet allt om mordet.
Sen har vi bristerna
i räkenskaperna i Monacos holdingbolag.
Ja, men han rapporterade det regelbundet.
Det är en perfekt täckmantel för betalning av en känslig tjänst.
Uttaget gjordes den 4 mars, dagen efter brottet.
Synd att du inte har hittat Lorenzi än.
Ännu ett faktum som stödjer teorin.
Han försvann den 4 mars.
Han är nog utomlands. Vi får ha tålamod.
Du vet vad jag tycker om pågående utredningarna.
Den här är för dyr. För oss och polisen.
Vi började avlyssna exfrun, hans son och hans vänner för 36 veckor sen.
Vi säger 40. En jämn siffra.
- En månad till. - Tänk inte tanken.
Max två veckor till.
Berätta om 327, så hon blir glad.
Vad pratar du om?
Bild 327, för Silvia Orricos vittnesmål.
Nu plockar vi isär Lindas alibi med sina vänner,
Anna Manfredi och Lavinia Belei.
Ja, Linda lämnade soffan,
men bara för att ta en drink i baren intill.
Jag hade henne aldrig ur sikte.
Fru Manfredi, var det lika för dig?
Nej.
Vi går tillbaka till den 15 mars,
när jag förhörde dig på polisstationen.
Du satt i väntrummet ett tag.
Hur länge får vi vänta?
Jag orkar inte mer.
Håll dig lugn.
Vi måste bara säga att Linda aldrig gick ut. Okej?
Vad skulledet bevisa?
Ditt vittnesmål är väl överenskommet?
Nej!
Ordförande! Jag ser två kvinnor, ovana att vittna,
som ska berätta sanningen,
som hon pressat genom att lämna dem i timmar.
- Advokaten... - Förlåt.
Det är hennes vision.
För mig verkar de som två vänner
som stöttar varann i en svår situation.
Du ljög för att hjälpa din vän som just gripits.
För utan din lögn, försvinner hennes alibi.
Vem vet, kanske hade nån redan informerat dig
hur viktigt det här vittnesmålet var.
Det här är påhittat!
Det finns inget där...
Bespara oss din obstruktion.
Fru Manfredi, du ljög i mars och du ljuger nu!
Ers nåd, jag kan inte tillåta det!
Fru Manfredi…
- Du har två barn, eller hur? - Ja.
- Vad har det med saken att göra? - Advokaten...
- Ruggero. Nu räcker det. - Inte alls.
- Hur gamla är de? - Stella är två, Paolo är sex.
Trist sammanträffande.
Straffet för falskt vittnesmål är två-sex år.
Men vad skulle du säga till dina barn?
Jag såg dig inte gå till baren.
- Du försvann. - Vad pratar du om?
Jag kan inte ljuga mer.
Det är uppenbart att vittnet är pressat.
Varsågod, fru Manfredi.
Linda reste sig
och kom tillbaka tio minuter senare.
Du tog drinkarna åt oss alla.
Men det är inte sant!
Hur såg fru Monaco ut när hon kom tillbaka?
Hon var…
Hon såg upprörd ut.
- Vilken fejk... Du ljuger! - Linda, lugna dig. Sitt.
- Varför ljuger du? Vad har jag gjort? - Tystnad! Fru Monaco, lugna dig.
- Åklagaren, har du klar? - Ja.
Advokat Barone, jag skjuter upp korsförhöret av vittnena.
Nej, varför?
Jag förstår att du inte vill att advokaten ska hinna förbereda sig,
men det är för rörigt för att gå vidare.
Förhöret är uppskjutet.
Vi fortsätter nästa år, den 8 januari, kl. 9,30.
God Jul till alla.
Vi blev skadade.
Förhöret var katastrofalt.
Tack, Ottavio.
Din entusiasm var precis vad jag behövde.
Vittorio.
Ge mig goda nyheter.
Har vi nåt om Anna Manfredi?
Nåt jag kan använda på korsförhöret
som tack vare guden jag inte tror på, sköts upp?
Hon drev en liten modebutik med sin man,
men de stängde för ett halvår sen p.g.a. dåliga affärer.
Modellfru och mor.
Du sa att de båda skulle hålla ut.
- Är det mitt fel nu? - Det är inte mitt.
- Advokaten? - Avbryt inte. De bråkar.
Ge mig nåt. Jag står i frontlinjen.
Det är du som ville ha det.
- Ruggero. - Jag ser att harmoni härskar.
Bara du.
På ditt kontor.
Mara, kan du bedöma situationen?
På rättegången började du som de där bilarna
på Grand Prix som kraschar i första kurvan.
Titta inte så där.
I inledningen, valde du att attackera åklagaren
som sen tog hem allt.
- Och du är? - Du motverkade Ventura,
och vi vet mycket väl hur mycket ordförandes makt räknas.
Sen har Lindas alibi, som redan är väldigt känsligt,
rasat helt. För att besvara din fråga,
heter jag Mara Raimondi, advokat.
Jag leder juridiska avdelningen på dr Monacos bolag.
Jag lyssnar.
- Jag försöker förgöra anklagelsen. - Spela försvar då.
Det bästa sättet att bevisa att Linda är oskyldig
är att bevisa att nån annan är mördaren.
Jag har jobbat i månader med min utredare,
Vittorio De Grandis.
Vi har undersökt eskorternas klienter, som alla har förhandlat
och inte vill prata med oss.
Tyvärr har vi ännu inget som visar
att nån annan är skyldig.
Men jag tror att det här är rätt sätt.
Så länge vi inte kan bygga, måste vi förstöra.
Jag ger jobb åt många.
Vi är välgörare, Linda och jag.
De borde älska oss här.
Men sen flickan dog,
kände jag att luften runt oss förändrades.
Den stinker av avund, folk ville se oss rasa.
Och nu hör jag bara ursäkter från dig.
- Jag gör mitt bästa. - Ditt bästa?
Nej... Det räcker inte.
Vet du varför jag valde dig?
Bland många äldre, med mer erfarenhet?
För den här rättegången är ditt livs chans.
Men du gör redan bort dig.
Jag kommer igen.
Jag hoppas det.
För från och med nu, står Mara med dig.
Jag behöver ingen vårdare.
Du måste börja vinna.
Annars ersätter jag dig
med nån som gör det.
Visste du att din dotter jobbade som prostituerad?
Angelica hade aldrig gjort nåt sånt.
Hon var en bra tjej.
En gång skulle Angelica sova hos mig och hade glömde pyjamas.
- Hon var så här. - "Så här", hur?
Hon var smart, hon förstod allt innan andra,
men så kunde hon glömma de enklaste sakerna.
Vad tänker du på?
På det hon brukade säga.
Att hon bar på en tomhet.
Vissa dagar kände hon det inte, men...
Den fanns alltid där.
ÄR DU VAKEN?
SOM DU. HUR MÅR DU?
JAG MÅR INTE.
Var har du varit?
Jag har jobbat åt dig.
Har du inget att berätta?
- Jag? - Ja.
Tappa aldrig humöret i rätten.
Skulle jag ha tigit?
Ja, det skulle du.
Vi visste att videon kunde få en tvetydig tolkning.
Jag kunde bara bråka om nervositeten.
Men Linda, du måste lyssna på mig.
Hur var det?
"Jag ska förringa honom." Ja.
Okej.
Vi är kvitt. De har besegrat oss.
- Du måste hjälpa mig. - Hur?
Jag har berättat allt.
Det var åklagaren som ledde Anna dit hon ville.
Så hon ljög?
Självklart.
Tror du mig inte?
Okej.
Då måste hon haft anledning till det.
Berätta om henne.
DEN 8 JANUARI ANDRA FÖRHÖRET
Fru Manfredi...
Jag valde ett korsförhör med endast dig,
eftersom du motsade uttalandena som gjordes under utredningen.
Får jag fråga varför du bytte version?
Linda är en god vän och jag ville hjälpa henne.
Men en flicka dog. Jag ville inte ljuga mer.
Det är aldrig för sent för sanningen,
men säg den helst direkt.
Ja.
Och för det, ber jag om ursäkt.
Låt oss hoppas att du är uppriktig från början nu.
Bad du Linda Monaco om ett stort lån?
- Ja. - I februari, eller hur?
- Ja. - Och?
Linda sa att hon måste fundera.
Sen greps hon och när du släppte vittnesmålet med dr Guerra,
- besökte du henne i fängelset. - Ja.
Och du bad om pengar igen.
Svara, fru Manfredi.
Ja, men...
"Ja, men", vad?
Linda sa att det inte var möjligt längre.
Ja.
Och du, efter det här misslyckade lånet,
har ansökt om konkurs.
Jaså?
Jag har en kopia av dokumentet här.
Ja... Jag gick i konkurs.
Och du tog det inte bra.
- Jag var besviken. - "Besviken"?
Du lämnade mötet utan att ens säga hej då.
- Jag minns inte. - Du minns inte.
Låt mig berätta om mig.
Jag är inte härifrån.
Jag föddes i Via Chiaia i Neapel, men jag har bott här länge.
Jag kan staden. Jag hade en illusion att det var så.
Jag vill inte underskatta din biografi och dina tankar,
men vad är din poäng?
Att miljön runt Linda Monaco är fientlig.
Full av avund, hyckleri. Hyckleriet som har drivit dig också.
Du oroade dig inte för din vän i fängelset,
utan om ditt företag som riskerar konkurs.
Linda trodde att du var en av hennes bästa vänner.
Inte konstigt att hon miste behärskningen.
Hon var så övertygad om din vänskap att hon inte berättade för mig,
hennes försvarare, om det nekade lånet.
För den hon är…
Linda Monaco trodde inte att det skulle påverka ert beteende.
Men jag sa sanningen. Linda lämnade festhallen.
Vilken sanning? Först säger du en sak, sen en annan...
Den enda sanningen är att du hade skäl att ändra ditt vittnesmål.
Jag är klar.
Förhöret skjuts upp till den 11 januari.
Du förstod inte hur det funkar.
Du kan inte kapa mig från din strategi.
Vad du än vill göra i rättssalen, berätta först.
Jaså? Jag väntade mig en applåd.
Ett vittne förstört av Guerra, krossat av mig,
- och inga lovord? - Du måste informera mig om allt!
Förlåt att jag stör så sent,
men Lorenzi ringde sin son.
Spela upp det.
- Hallå? - Marco? Det är jag.
Var fan är du?
Jag kan inte säga det och jag kan inte prata länge.
Jag ville önska "Gott nytt År"!
Gott nytt år. Du är en bastard. Fattar du vad du har gjort?
Snälla, lyssna.
Du säger att du är ren, du bönar för du vill träffa mig igen,
sen försvinner du i nio månader. Dra åt helvete.
- Varifrån ringde han? - Från ett hotell i Kap Verde.
Vi bad om samarbete med lokala polisen,
men han har redan lämnat hotellet.
Han kan inte ha kommit långt. Vi varnar Interpol.
Hej. Jag hörde rättegången på radion. Vad gör du?
Jag går hem.
Okej. Vi sms: ar varandra, skickar meddelanden…
Tänk om vi träffas?
- Hej, snygging. Hur mår du? - Jag mår bra.
Giovanni?
Andreoli. Vad är det?
Silvia Orrico ringde. Hon sa att nån kontaktat henne utanför hennes hus.
Skicka två bilar. Säg att jag kommer.
Genast.
- God kväll, madam. - God kväll.
- Hej. - Hej.
Kom in.
- Hur mår du? - Bra.
Följ med mig.
Så de hotade dig? Hur?
Jag skulle ut och dansa och han kom från ingenstans.
Han sa att jag ska tiga imorgon.
Hur såg han ut?
Jag vet inte. Han hade mössa och halsduk. Jag såg inte ansiktet.
Hur som helst, polisen är här och de stannar här hela natten,
så inget händer dig, jag lovar.
Okej.
Tack för att du kom.
- Har du ätit middag? - Nej.
- Pizza? - Varför inte?
- Jag ringer dem direkt. - Okej.
God kväll, jag vill beställa två pizzor.
PETRONIMORDET LINDA MONACO GRIPEN
Vad vill du ha?
- Margherita, tack. - Okej.
Ja, Margheritas.
Okej.
Tack.
BÄSTA VÄNNER
Vi ses. Tack.
- Får jag fråga nåt? - Ja.
Är du alltid så här med vittnen?
"Så här", hur?
Vi har nog setts 20 gånger.
Du ställde en miljon frågor.
Du är inget vanligt vittne.
- Kom igen, ta bort den. - Jag hör dig.
Var hon kär? I Claudio, menar jag.
Hon trodde det.
Sen insåg hon att han var en skit.
Tror du att det var han...
som tvingade henne till prostitution?
Det vet jag inte.
Men det är troligt.
Låt oss prata om dig och Angelica.
11 JANUARI 3:E FÖRHÖRET
Hur träffades ni?
Vi jobbade för samma byrå som värdinnor.
Jag var hennes bästa vän. Vi pratade varje dag.
- Var lugn. - Jag försöker.
Har Angelica berättat om eskortringen?
Angelica pratade aldrig med mig om det. Hon kanske skämdes.
- Det låter som en förberedd mening. - Advokaten.
Den är inte förberedd.
Jag tror att Angelica aldrig bad mig att vara eskort för att förbli min vän.
Det är min förklaring.
Jag förstår behovet av att rehabilitera offret,
- men vi håller oss till fakta. - Nu har du rätt.
Natten den tredje mars, jobbade du med Angelica på Palazzo Te?
Ja.
Så du var där med henne. Minns du hur det gick?
Jag kände till affären med Claudio Cavalleri.
Angelica blev orolig när hon såg hans fru,
Linda Monaco.
Så hon gick. Hon var rädd.
Ursäkta, men vad är miss Orrico? Är hon telepatisk?
Sa Petroni att hon var rädd,
eller är det din historia?
Förolämpa inte vittnet! Hon berättar fakta, inte historier.
Det är inget faktum. Det är ett antagande.
Du talar mitt språk.
Silvia, vad gjorde du när Angelica Petroni lämnat sin post?
Jag försökte ringa, men hon vände inte om.
Sen gick jag ut, men tappade bort henne,
så jag fortsatte mot ingången av byggnaden,
och där vände jag tillbaka mot dammarna.
Då såg jag henne.
- Tillåter ni? Får jag? - Varsågod.
Jag vill bara påpeka att vi inte har bilden framför oss,
men mellan ingången och dammarna, är det ett visst avstånd.
Sikten på natten är låg.
Om åklagare Guerra vill bevisa annat, vilseleder hon rätten.
Nej, jag vilseleder ingen.
Och för att bekräfta vad Silvia Orrico säger,
ska jag visa en nattbild
från exakt samma position som Silvia indikerar.
Det här är en av de 678 bilderna
tagna av en gäst vid ingången till pelargången,
kl. 23,56, mitt under de ökända elva minuterna
som enligt advokat Barone är tomma,
medan jag tror att de är fulla.
Var fan kommer det fotot ifrån?
Åklagare Guerra, fotot är inte dokumenterat.
Det lämnades in med de övriga.
Märkt med nummer 327.
Du kanske missade betydelsen för att du inte använde zoomen.
Mörk och lik mantelklänningen som Angelica bar den kvällen,
liksom klänningen den tilltalade bar.
Förhållandet i längd sammanfaller med det mellan Angelica Petroni
och Linda Monaco.
Silvia...
förhörd av polisen på natten mellan den 14 och 15 mars
och av mig på morgonen den 15, påstod sig ha sett nåt.
Nån annan än Angelica.
Vill du berätta vem?
Vi vet redan vittnesmålet.
Det finns tid för korsförhör.
Silvia, du kan svara.
Är nåt på tok?
Förlåt.
Men jag kan inte dölja det längre.
Det är jag...
som är fotad med Angelica.
Jag dödade henne.
Undertexter: Marie Roos